![](https://s.6451.com.ua/section/logo/upload/pers/249/logo.png?20240901)
17:07, 30 січня
Ворожий Захід, погані багатії - як росія і СРСР використовували мультики для пропаганди
![Ворожий Захід, погані багатії - як росія і СРСР використовували мул... Ворожий Захід, погані багатії - як росія і СРСР використовували мультики для пропаганди](/dist-assets/images/cap.jpg)
Люди, які виросли в часи СРСР, люблять казати, які тоді були добрі та позитивні мультики, не те що зараз. Але чи все з ними було так позитивно, як розказують бабусі, дідусі та батьки?
В Україні кілька поколінь зростали на радянських мультиках. На цих мультиках зростало і покоління дітей, які народилися у 90-ті. Існував навіть окремий канал, на якому показували виключно радянські мультики та дитячі казкові фільми. Він називався “Детский мир”.
Минули роки, і саме під час повномасштабної війни стало очевидно, що мультики так само як фільми, серіали, та мюзикли стали для росії інструментом пропаганди. Авторка цієї статті також не була виключенням, і в дитинстві бачила популярні радянські мультики.
Як саме працює пропаганда в дитячому контенті радянських часів? Розберемо на прикладах.
Простоквашино
![Ворожий Захід, погані багатії - як росія і СРСР використов..., фото-1 Ворожий Захід, погані багатії - як росія і СРСР використовували мультики для пропаганди, фото-1](/dist-assets/images/cap.jpg)
Культовий радянський мультик про хлопчика дядю Федора, який втік з котом від батьків у село Простоквашино, і його пригоди там. Згодом зʼясовується, що хлопчик втік від батьків не просто так, а через те, що в сімʼї не дуже гарна атмосфера - постійно сваряться, звинувачують одне одного, перекладають відповідальність і загалом демонструють досить токсичну, як би зараз сказали, модель сімейних відносин.
Чого лише вартують фрази:
“Ця картина дірку в стіні закриває”
“Був би в мене такий кіт - я, може, і не одружився б ніколи” (йдеться про кота Матроскіна, з яким дядя Федор втік в село).
Слід зауважити, що фраза про кота сказана, коли батьки поїхали на море, тим часом як їх син живе десь там в Простоквашино.
Тобто тут дітям показують, що саме ця модель стосунків нормальна, коли батьки знімають із себе відповідальність і взагалі не переймаються, що їх син десь втік. Цікаво, що під час сучасної війни російські матері також демонструють байдужість до того, що чекає їх синів - байдуже, вбʼють їх, чи візьмуть в полон - аби “отдали долг Родине”.
Інший цікавий наратив, який простежується - що треба радіти, коли маєш мало. Адже для тамтешнього поштаря верхом щастя було отримати велосипед:
“Це я чому раніше злий був? Тому що в мене велосипеда не було”
Тобто така елементарна річ, яка полегшує роздачу листівок і потрібна для роботи - то вже розкіш.
Ще один наратив, на який варто звернути увагу: “Щоб продати щось непотрібне, треба спочатку купити щось непотрібне, а в нас грошей нема”. Після чого хлопчик, кіт і пес вирушають шукати скарб. Тобто потрібні гроші, але заробити їх - не варіант, краще піти пошукати. Хоча, враховуючи те, що дядя Федор сам почав жити, було б логічно, якби він і підробіток пошукав би. Але ні.
Гроші вони таки знайшли, тільки купили на них лише корову. Ще один натяк на те, що “багатство - то зло”, який додається до наративу, що “аби заробити гроші, працювати не обовʼязково”.
Власне, зараз для заробітку ідуть вбивати українців, а “скарби” знаходять в будинках тих, кого вони вбили, або тих, хто евакуювався. Щоправда, замість корів з велосипедами були чайники, холодильники, пральні машини, білизна.
Вінні Пух
![Ворожий Захід, погані багатії - як росія і СРСР використов..., фото-2 Ворожий Захід, погані багатії - як росія і СРСР використовували мультики для пропаганди, фото-2](/dist-assets/images/cap.jpg)
Є дві версії цього мультику, який створювали за казкою Алана Мілна - радянська та діснеївська. Але поговоримо ми, звісно, про радянську. Адже сюжет в обох мультиках приблизно однаковий, а от їх меседжі відрізняються.
Так, радянський Пух - це такий собі наглий і хамовитий персонаж, який любить без запрошення прийти в гості, поїсти там, посидіти кілька годин. Це персонаж, який зʼїдає подарунок, який несе другові і гучно з ноги стукає в двері. Тож подібні приклади - явно не те, чого варто навчати дітей.
З іншого боку, цей мультик також дає дітям зрозуміти, що приходити без запрошення в домівки сусідів і ламати двері - це цілком нормально, і немає тут нічого забороненого. Власне, цим зараз росіяни і займаються - ті самі покоління, які зростали на радянському Вінні Пуху.
Незнайко на Місяці
![Ворожий Захід, погані багатії - як росія і СРСР використов..., фото-3 Ворожий Захід, погані багатії - як росія і СРСР використовували мультики для пропаганди, фото-3](/dist-assets/images/cap.jpg)
Це екранізація казкової трилогії Миколи Носова. Але зупинимося ми саме на мультику “Незнайко на Місяці”, адже тут зібраний чи не весь асортимент шкідливих радянських наративів, які росія і зараз використовує.
Сюжет такий, що є містечко коротунів, де всі злагоджено працюють як один механізм, де немає багатих і грошей. А замість купівлі-продажу там - щось на кшталт бартеру. Отже, маємо утопічну модель комуністичного суспільства, яку пропагували в СРСР.
У цьому містечку є Незнайко - він бавиться, байдикує, не працює, тому виступає у казці не зовсім позитивним персонажем, який йде проти системи. Тобто ось вже другий наратив - про те, що виділятися не можна.
Отже, Незнайко відправляється на Місяць, який фактично є спотвореною алюзією на країни заходу, зокрема, США. Це видно навіть з назв видуманих місячних міст - наприклад, Лос-Кабанос, Лос-Поганос, Лос-Свинос. Тобто дітям вже дають зрозуміти, що місце це дуже погане, і живуть там тільки поганці.
Натомість міста, звідки прилетів Незнайко, мають протилежні за забарвленням назви - Квіткове місто, Сонячне, Зелене.
У процесі подорожі головного героя Місяцем дітям тільки продовжують втлумачувати, що право приватної власності, наявність грошей і капіталістична форма суспільства - це зло, і ринкові відносини - це зло. А ось те, як живуть коротуни в рідному місті Незнайки - це те, до чого треба прагнути.
Це показано в тому, як Незнайко не заплатив за вечерю в ресторані на Місяці, або як зʼїдає грушу з дерева, що росте у дворі пана Клопса і після цього тікає, бо власник нацькував на нього крокодилів.
Та й загалом дітям показують, що жителі Місяця пригноблені, там є поліція, і немає ніякої рівності. А єдиною опозиціонеркою “режиму” є Зірочка, яка приєднується потім до Незнайка.
Головний меседж мультику - захід це зло. І весь уклад життя в західних країнах - шкідливий для жителів пострадянського простору (адже мультик робили вже в 90-ті роки). Дітей налаштовують вороже до всього іноземного.
Чужий голос
![Ворожий Захід, погані багатії - як росія і СРСР використов..., фото-4 Ворожий Захід, погані багатії - як росія і СРСР використовували мультики для пропаганди, фото-4](/dist-assets/images/cap.jpg)
Це радянський мультик, який вперше був показаний у 1949 році. Він про сороку, яка повернулася з-за кордону і розказувала, що там бачила, і як там співають. Здавалося б, сюжет цілком невинний.
Але сорока починає співати те, що почула в подорожі, і це схоже на джаз, який тоді вже був популярним в США. Інші птахи сприймають цей спів агресивно, нападають на сороку і виривають їй пірʼя. А один з птахів каже:
“Хай повертається туди, де спів її не зробить їй ганьби”
Тобто наратив цього мільтику приблизно такий же, як і в незнайки: захід - це зло і ворог, культура їх не прийнятна, та і будь-яка культура за межами СРСР для радянських людей має бути неприйнятна.
То чим же шкідливі російські і радянські мультики?
Діти - це та категорія суспільства, на яку найлегше вплинути. Саме в дитинстві люди поглинають все, що чують і бачать в оточенні - від батьків, вихователів, вчителів, фільмів та мультиків, які дивляться.
Саме дітям легко втлумачити потрібні меседжі і налаштувати на певний думки та настрої, адже критичне мислення ще тільки починає формуватися. Діти довірливі та відкриті, тож пропаганда, тонко вплетена в казки та історії, діє безвідмовно.
Так і що з цим робити?
Тут як із вибором джерел новин та інформації для дорослих. Слід відмовитися від всієї російської медійної продукції - як минулого, так і сьогодення. Та і “годувати” дітей радянським контентом теж не слід. На щастя, зараз досить просто шукати справді добрі та користі мультики та казки.
Взяти, наприклад, старі мультики Disney - для 40-50 років минулого століття вони мають досить якісну графіку та музику. Та головне - вони не містять меседжів, які спонукають ненавидіти тих, хто від тебе відрізняється чи живе в іншій країні, вриватися в будинки без запрошення і красти чужу власність.
Обирайте контент правильно як для себе, так і для своїх дітей.
Якщо ви помітили помилку, виділіть необхідний текст і натисніть Ctrl + Enter, щоб повідомити про це редакцію
Останні новини
13:57
28 серпня
08:59
28 серпня
ТОП новини
live comments feed...